Jeg gir deg nåde.
Tidligere i Z Nation.
Hvorfor dette store mysteriumet rundt disse Z-Kjeksene?
Ingen vil snakke om det faktum at de inneholder menneskelig hjernemasse.
- Hvor får de hjernene fra da? - Z-Kjeks bakeriet ligger ved en forbudt sone.
- Der er bakeriet. - Det ser forlatt ut.
Jeg elsker lukten av ferskbakede hjerner om morgenen.
Jeg tar med Addy og 10K. Vi drar til Heartland og finner ut av denne mel greia.
Vær forsiktig.
Ok, hva med videoen der katten beskytter en smårolling fra en angripende bikkje?
Katten angriper med klør og tenner, og bikkja stikker hylende avgårde?
Vi brukte bare Internett for å bestille våpen.
Ok, Keyboard Cat?
Ok, dere må ha sett Keyboard Cat. Han var overalt.
Åh ja. Jeg tror jeg har hørt om ham. Han... er liksom... taster?
Hva er egentlig greia med kattevideoer? Bikkjer er mye kulere.
Bikkjer kan ikke spille piano.
Disse åkrene må høstes. De slipper frøene snart.
En venn av meg hjalp meg med å flytte en gruppe Snakkere herfra og til Limbo, men...
...jeg vet ikke hvor mange levende mennesker som er igjen til å jobbe på åkrene.
Velkommen til Heartland.
Hva er planen?
Ta kontakt med beboerne og... se om vi kan finne ut av hva som er i de Z-Kjeksene.
Og etter det?
Hva er sluttspillet vårt her?
Hjelp George med en ide hun har. Et nytt land.
Jeg tror ikke vi er typene til bygge en nasjon. Forstår dere?
Mer som riv-i-filler typer.
Hvem som enn kontrollerer beholdningen av Z-Kjeks, kontrollerer den nye verden.
Og vi vil forsikre oss om at vi har de rette personene i ledelsen.
Som George?
Hun er en naturlig leder. Det er hva man vil ha i en kamp.
Jo, men du velger kampene dine selv.
Kropper lenger fremme. Minst to av dem.
- Gitt nåde? - Ser sånn ut.
Ja, det er en til her.
Og enda en.
Gårdsarbeidere.
Noen av dem er Snakkere.
Virker som at noen ikke vil at Z-Kjeksene skal bli laget.
Mat... oss...
- Hører dere det? - Mat... oss...
Mat... meg.
Mat oss,
vær så snill.
- Kom frem. - Mat... oss...
...Z-Kjeks. Hjerner.
Mat... oss... med hjerner.
- 10K! Se opp! - Jeg ser dem.
- Nei, ikke skyt. Det er en Snakker. - Er du sikker? Han ser slem ut.
Hun har rett. Om han fortsatt snakker, så kanskje han vet noe.
Følg etter meg.
Jeg digger det når hun sier det.
Vi kommer i fred!
Vi hører at dere er sultne! Men vi har ingen Z-Kjeks!
Men vi kan hjelpe dere!
- Hva skjer når Snakkere slutter å snakke? - Øh, jeg gjetter... ikke noe bra.
- Vi vil ikke skade dere! - Ok, trekk unna! Trekk unna!
- Hei, hei, hei, hei. Ikke skad dem. - Jeg prøver.
- Folkens, vi tiltrekker oss en flokk. Vi må vekk. - Ok,se. Det er et gårds hus et stykke unna.
La oss gjøre dette ikke-dødelig. På tre.
- En. To... - Noen kommer!
Doc!
- Ja. - Kom dere inn!
- Godt timet. - Vi fikk meldingen deres fra Kaya.
- Fantastisk. - Hvor er dere på vei?
- Gårds hus. Det er rett der fremme. - Bra. For det er alt vi har igjen av bensin.
- Hei, snuppa. - Hei, kompis.
Stakkars liten. Du må jo være utsultet.
Vel jeg vet hvor du kan finne noen deilige smakfulle hjerner.
Som bare venter på å bli spist på.
Hvorfor går du ikke etter dem?
Vel, det var alt hun ville skrive. Jeg tror vi bare kjørte på dampen.
Snakkere. De gjemmer seg i hveteåkeren.
- De ser sultne ut. - Men de er ikke forvandlet ennå.
- Hva spiser de? - Jeg vet! Jeg vet!
Hjerner.
OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968
Hei, kompis.
- Så Snakkerne har spist av hjernen din? - Alle vil ha en bit av Charlie.
Hei.
Charlie, hva har skjedd her?
Jeg har glemt det. Jeg tror de spiste den delen.
- Kanskje for det beste. - Så, kompis?
Er du her alene? Er det noen andre her?
Jeg er ikke sikker.
Hei, du.
Vil du snakke om hva som skjedde med Dante?
Det er min feil.
Jeg skulle ikke latt ham dra.
- Det er ikke sant. - Det er sant, Doc.
Det er det. Han stolte på meg.
På det jeg trodde på.
- Og jeg fikk ham drept. - Hva?
- Fikk du Dante drept? - Addy.
Hei.
Hva skjedde?
Borgervernere tok ham.
Drepte Kapteinen og vakten hans også.
Sannsynligvis de samme jævlene som drepte de andre.
Jeg er så lei for det.
De kappet ham opp i biter,
og la ham i en søppelkasse.
Han gjorde det for meg.
- Han var fortsatt i live. - Å, herregud.
Jeg måtte gi ham nåde.
Du gjorde det riktige.
Hvem ville gjort noe sånt?
Hvem som ville gjort noe sånt? Mennesker.
Kanskje ikke.
Kanskje Snakkere.
De etterlot et skilt der det stod, "Dette er hva som skjer med forrædere."
Du vet, NyAmerika, ville vært et mye bedre sted om man bare ble kvitt alle menneskene.
Kanskje zombiene har rett. Alle kan drite og dra.
Hei.
Hør på meg.
Vi skal finne hvem som enn står bak alt dette, og vi skal gi dem dommen.
Jeg kan ikke gi opp.
Jeg kan ikke la Dante's død være forgjeves.
Jeg må gjennomføre dette, uansett hva.
Jeg er villig til å dø for en bedre verden.
Der har vi jenta mi.
Det er alt vi har.
Dæven, det vil krølle nesehåra dine.
Dæven. Det var en sterk hjemmebrent.
Hei, gutt. Hvordan går det? Å, dæven.
- Det er vondt som en mamma... - Hold kjeften din igjen.
Å, ja, bare glem det. La oss prøve å rense det.
- Jøss. Tror ikke vi skal bruke det vannet. - Nei. Jeg har en perfekt plan B.
Du?
Vel, Frøken Carver, ser ut til at du har meg akkurat der du vil ha meg.
- Jeg burde drepe deg her og nå. - Gjør slutt på lidelsen min.
Eller jeg kan få deg til å ønske at du var død.
Hva vil du at jeg skal gjøre?
- Knapp opp skjorta di. - Seriøst?
Ok. Ok.
Mer.
Greit. Javel.
- Hva nå? - Kyss meg.
Trodde du aldri skulle spørre, Sundance.
- Finn, din jævel! Du lot meg i stikken! - Jeg vet!
- Jeg ventet i to dager på deg, jeg trodde du var død. - Du vet hvordan det er. Zombier.
- Du er i det minste i live. - Ja, men jeg vet ikke hvor lenge.
Hva mener du?
- Hva skjedde? - Noen skjøt meg.
Finn! Finn!
Ok, 10K. Dette kan svi litt.
Ja, det ser ut som at det gjør skikkelig vondt.
Nei, jeg ville ikke drukket...
Jeg føler meg helt toppers.
Vel, det vil få tankene dine vekk fra hånda di en stund.
- Er alt ok? - Bare litt alkohol forgiftning.
- Han burde være bra igjen om en dag eller tre. - Supert!
Kanskje mindre om du fortsetter sånn.
Ok, greit. Jeg har deg.
Se på det.
Bare slapp av, 10K. Og om alt begynner å snurre, bare ha hodet mellom knærne.
- Snakkere lusker fortsatt rundt der ute. - Litt hjelp her!
- Dette er min venn Finn. Han er skutt. - Jeg har det bra, virkelig.
Doc?
- Hei, du. Føler du deg bedre? - Ja, nå som blødningen har stoppet.
Han er fortsatt i live. Men han har mistet mye blod. Så hold et øye med ham.
Du er en meget heldig mann.
- Var såret så ille? - Nei, jeg er bare en dårlig doktor.
Ok.
Ah, min neste pasient. Om dere har meg unnskyldt.
Ok, hvordan kjenner dere hverandre?
Da, noen av arbeiderne mine ble til Snakkere,
var Addy en del av nettverket av folk som hjalp meg med å få dem trygt til Limbo.
Ja, det sa bare klikk. Og...
...han hjalp meg faktisk med å redde mange Snakkere.
- Vi er som Butch og Sundance. - Hva skjedde med resten av gårdbrukerne?
Innen jeg kom meg tilbake, var alle drept. Forvandlet til Snakkere.
- Og Charlie? - Ja? Hva med meg?
Du, Charlie,
gjorde frivillig det ultimate offer for å redde alle vennene dine.
- Gjorde jeg? - Ja, det gjorde du.
Har holdt Snakkerne fra å gå helt zombie ved å mate dem med små biter av Charlie's hjerne.
Å, jada.
Hadde alle samlet og roet ned før turen til Limbo, da noen skjøt meg og slapp dem løs.
Hvem det enn er, så vil de ikke at vi skal lage Z-Kjeks mel. De stjal alle ingrediensene vi bruker i melet.
- Så, hva er den hemmelige ingrediensen? - Det er ikke hjerner.
Bortsett fra det, har jeg ingen anelse.
- Kan vise dere hva som er igjen. - Vær så snill.
Melet kommer inn her fra møllen over oss. Kornet blir malt til mel med vannet fra bekken.
Men bekken tørket ut samme natten som det første angrepet.
Denne maskinen mikser hjernepulveret til mel. Så pakker vi det og sender det ut.
- Er dette hjernepulveret? - Ja, frue.
Vi har i en av de for hver 180 kilo.
- Og de tok alt av det? - Jepp.
Har litt mel igjen, men de tok alle de andre ingrediensene.
- Dette er en stor operasjon. - Ja, vi er vel den eneste kilden i området.
Men ikke bare for Z-Kjeks, men for alt kornet vårt.
Ikke mye korn igjen. Vi burde være klare for innhøsting, og fylle disse igjen snart.
Uten vann og arbeidskraft, vil ikke det bli gjort.
- Hele NyAmerika kan sulte. - Riktig.
Så, du har hatt en brann?
Ja, de prøvde å brenne ned alt. Greide det faen meg nesten også.
Charlie og jeg kom for å slokke den, og da angrep de oss.
- Var det da du ble skutt? - Ja. Charlie fikk en machete i hodet.
- Fikk du sett dem skikkelig? - Egentlig ikke.
- Kom igjen. Du må jo ha sett noe. - Hei. Han sa han ikke så noe.
Vi ble angrepet fra alle sider.
Så, om du hadde hatt arbeidere, tror du at du fortsatt kunne ta innhøstingen?
Har arbeidere. Må bare samle dem inn og gi dem Z-Kjeks.
Du blør igjen. Du må virkelig ta det rolig.
Vi skal hjelpe deg med å samle inn noen arbeidere!
Jeg var med på et geite rodeo en gang!
Yippy kay yay, grapefrukt sugere.
Herregud. Hva kan gå galt?
Vel,
ser ut til at noen vil leke cowboy.
La oss sende dem en panikkslagen flokk.
- Her kommer de. - Ok, Charlie. Det er tegnet ditt.
Ok, hjerne elskere.
Kom og få hjernene deres. Kom og få hjernene deres!
Ferske hjerner! Få den ferske hjernen deres!
- Hei, trekk pusten. Kom igjen. - Jeg har det bra.
Det er du ikke. Du er fortsatt i sjokke etter Dante.
Hør her, det er ting som vi ikke er ment å se.
Du må være årvåken nå.
Her kommer de.
Akkurat som før i tiden, eller hva?
- Som cirka en måned siden? Før i tiden? - Det er gammelt for Apokalypsen.
- Ok, javel, javel. - AUansett, jeg er glad du er her.
Jeg var bekymret for å prøve dette, bare med meg og Charlie.
- Vil du klare deg? - Jada. Jada, jada, jada.
- Og drepe ting er mye enklere. - Jeg vet. Holde ting i live, mye vanskeligere.
Ok, det er ham.
Varme hjerner. Få deres varme hjerner!
Hva med litt Sriracha?
Det er sterkt. Akkurat slik dere liker det!
Vel hallo, Joe. Hei sann, Alma. Gjett hva som er på menyen i dag? Nå!
- Nå, Charlie! - Kjapt!
Meg.
Sånn ja, gutt. Sånn ja, gutt.
Hei du, kom deg tilbake hit. Faen, stå stille! Dette er for ditt eget beste!
Yippie-ti-yo-ki-yay.
Litt hjelp her!
Hold ut, partner!
- Ikke gi ham nåde! - Å, ja, det er sant.
Ta det rolig. Ro deg ned. Rolig. Du skal få hjerne.
- Slutt å kjemp imot! - Han er for langt ute i det!
Ok, nå er det nok!
Unnskyld.
- Er han død? - Han var allerede død.
Jeg tror jeg bare svimeslo ham. Fort, la oss binde ham før de andre kommer tilbake.
Du vet hva de sier. Vil man ha noe gjort riktig, så må man gjøre det selv.
La oss sparke denne revolusjonen hardt i ballene.
Vær forsiktig.
Disse Snakkerne er nesten helt forvandlet.
Det vil ta det meste av barndomsminnene til Charlie, kun for å få dem til å snakke igjen.
Her borte. I skyggene.
Jeg ser den.
Den slapp unna.
La oss ta denne. Jeg går denne veien.
Hei, kompis. Jeg vet du er redd.
Ok, jeg er også redd. Ok? Det er en skremmende verden for tiden.
Jeg skal ikke skade deg. Jeg lover.
Jeg vet det må være skremmende, og være våken mens man er død.
Vi har hjerne til deg.
Vi har en frivillig. Jeg tror iallefall han er en frivillig. Charlie.
Han har donerte nok hjerne til å holde dere menneskelige, til vi får tak i mer Z-Kjeks.
Hvordan høres det ut, hva? Noen deilige saftige ferske hjerner.
Alt vi må gjøre er å sikre deg for din egen sikkerhet, ok?
Kom her, kom her.
Kom igjen.
Det var koselig så lenge det varte.
Jeg skal virkelig nyte dette.
Der er du! Kom igjen, du der. Det er ditt eget beste.
Hei Doc, jeg har en til her borte!
Vi skal skaffe deg litt hjerner, slik at du blir menneskelig i en fei.
Det går bra, frue. Ikke noe å være redd for. Vi skal ikke skade deg.
Unnskyld, gutt.
Jeg kunne ikke hjelpe for det, kompis.
Går det bra?
Ok, la oss få inn disse to.
Ok, ok. Rolig nå, partner.
- Hva var det vi skulle gjøre? - Vi skal mate Snakkerne slik at de ikke blir zombier.
Ja, riktig.
Hva skal vi mate dem med?
Vel, faktisk, hjerner. Din hjerne.
Ååh. Javel.
- Og... Og jeg var enig i det, ikke sant? - Iallefall det vi vet.
Ok. Vel, la oss begynne.
Ok, alle sammen, trekk tilbake! Trekk unna! Jeg vil ha to rader. En her og en her.
Kom igjen. Jeg vet dere kan gjøre det. Trekk tilbake.
Vi må finne ut av hvem som prøver å stanse leveransene av Z-Kjeksene.
- Kan ikke være Snakkere. Gir jo ingen mening. - Om man da ikke vil starte en revolusjon.
Hør her, mennesker og Snakkere er lettere å manipulere når de sulter.
Vi kan ikke la det verste i oss vinne.
Vi må fikse dette landet nå mens vi fortsatt har mulighet til det.
Dante døde da han prøvde å forene mennesker og Snakkere.
Den som drepte ham må bli stilt for retten.
Hør her, vi trenger Snakkerne mer enn de trenger oss.
Denne verden tilhører de døde nå, ikke oss.
Kanskje det ikke er vårt land å legge krav på lenger.
Hva?
Så hva da? Skal vi bare gi alt til zombiene? Snakkerne trenger oss også.
Vi må begge ha hverandre for å overleve. Vi kan ikke gjøre dette alene.
Derfor må vi ha et nytt land. En fremtid vi alle har investert i.
Så langt, har dette nye landet ditt kun fått folk drept. Inkludert Dante.
Kanskje du har rett.
Kanskje er jeg ansvarlig for at Dante er død.
Og det er noe, som vil hjemsøke meg til noen gir meg nåde.
Men det er ikke opp til deg å dømme meg.
Ikke alle deler dine drømmer. Og iallefall ikke måten du gjør tingene på.
Ok, dette er koselig. Men vi er på samme team her.
Det er ikke tid for politikk. Lik det eller ikke, vi kjemper samme kamp sammen.
Vi er i krig. Og vi vet for helvete ikke hvem vi kjemper mot.
Daisy, gi meg hånden din. Vær så snill.
Jeg er så sprø. Alt på grunn av deg.
Ok, det er det siste av medulla oblongata med en twist av sriracha.
- Hvordan føler du deg, Charlie? - Jeg føler meg litt øren.
Javel?
Finn? Finn, jeg tror jeg må sette meg litt.
- Hvordan går det med ham? - Ikke så bra.
Er tiden inne, Finn?
Ja, jeg tror det, Charlie.
- Vi reddet dem alle på grunn av deg. - Det er bra.
- Kan jeg få min nåde nå? - Selvfølgelig, Charlie.
- Farvel, Charlie. - Farvel, Finn.
Farvel, hvem nå enn resten av dere er.
"Farvel, Charlie.
Ha nåde.
Daisy, Daisy. Gi meg din...
Nåde.
Ok, det var merkelig.
Selv om vi er under angrep, vil avlingen dø på grunn av tørken.
- De stoppet vanntilførselen vår. - Hvem kontrollerer vannet?
Vann Vokterne. En gruppe av Første Nasjoners folk som har slått seg ned ved reservoaret.
De kontrollerer demningen.
De kuttet vannstrømmen og elektrisiteten rett etter det første angrepet.
- Har ikke hatt kontakt med dem siden. - Jeg kjenner høvdingen.
Han var en sivilingeniør før zombiene. Han styrer demningen. Han vet hva som foregår.
Vel, vi må nok snakke med noen Vann Vokterne.
Følg den tørre vanngrøfta hele veien. Den vil føre dere rett til dem.
Normalt kunne dere ha svømt på denne tiden av året. Jeg passer på Snakkerne imens.
Så snart de er klare til å reise, tar jeg dem med til Limbo.
Bra plan. Hyggelig å møte deg.
Om du ikke kutter ut det der, vil jeg ikke nøle med å gi deg nåde.
Gud, jeg hater den melodien.
Neimen, se hva vi har her da.
Virker som at dere begynner å bli dere selv igjen. Jeg skal gi Charlie en skikkelig begravelse.
Samle sammen noen forsyninger. Vi drar til Limbo i kveld. Er tryggere der.
Vil ikke gå lang tid nå før noen begynner å spille på det andre laget.
Hånda mi verker som om den fortsatt var der.
Åh, det er et navn for det. Fantom Lem Syndrom.
Det er når hjernen tror hånden fortsatt er der, så den fortsetter å sende smerte signaler.
Ikke vær bekymret, det ordner seg etterhvert og hjernen begynner å ignorere det.
Tror ikke hjernen min kommer til å bli vant med dette.
Ser ikke ut til at det har vært vann her på en stund.
Jeg kan ikke forstå hvorfor Vann Vokterne bare ville stenge vannet og strømmen.
Kanskje de ikke vil være en del av den nye verdensordenen til George.
Det er litt sannhet i det.
De er veldig uavhengige, og de har blitt brent tidligere, men...
...høvdingen er en smart mann. Meget fakta orientert.
Han så at det positive opphevde det negative. Han støttet folkeavstemningen.
Jeg vet ikke. Kanskje det er problemer ved demningen.
- Hei, hei. Er du ok, gutt? - Jada. Jeg tror jeg bare er fyllesjuk.
- Dæven, du brenner opp. - Lillegutt?
- Jeg har det bra. - Nei, det er du ikke. Du må ha antibiotika.
- Er det mer på gården? - Tror vi brukte resten på Finn.
- Vann Vokterne har sikkert noe. - Ja, vi vet alt om de Innfødtes medisiner.
"Men vi var ikke i nærheten av Grand Canyon.
Ok. Om dere sier det så.
- Det er et nødsignal. - Det kommer fra gården. Finn!
Doc, ta 10K og søk dekning. Vi er straks tilbake.
Finn!
Hva skjedde?
To av Snakkerne angrep meg. Satte de andre fri.
Ok, vi får samle dem sammen igjen.
- Hei, hei. Hold ut, kjære. - Jeg har mistet for mye blod.
Jeg er redd, Addy.
- Jeg trodde ikke jeg skulle bli redd. - Ikke vær redd. Jeg er her.
Hei, Alma. Det er meg.
Nei. Å, hei...
Ok, greit.
George!
- Jeg hadde store planer for oss. - Hei. Vi kan fortsatt gjøre store ting.
- Addy? - Jeg er her. Jeg er her.
- Lov meg at du holder avtalen vår. - Selvfølgelig.
- Om jeg ikke liker det, så gir du meg nåde. - Jeg lover.
- Tror jeg ser et hvitt lys? - Jeg tror ikke det virker sånn lenger.
- Det gjør vondt. - Jeg vet.
Jeg er redd.
- Jeg vil ikke forvandles. - Hei, ikke stritt imot.
Jeg elsker deg, Addy.
Jeg elsker deg, Finn.
Det er på tide å dra.
Hei.
Så?
Ingenting gjør vondt.
Ok.
Jeg er ikke redd lenger.
Åtte år,
hver dag siden dag en, har jeg vært redd.
Og nå er jeg ikke det.
Jeg sparte noe til deg.
Det er den siste bite av Charlie.
Takk.
Vi samlet sammen alle Snakkerne.
Bortsett fra to stykker. Muligens de som angrep deg.
Er han?
Velkommen tilbake.
- Godt å være tilbake. - George og jeg skal nå igjen Doc og 10K.
- Kommer du? - Jeg blir her med Finn.
Bare for å hjelpe ham med og få Snakkerne til Limbo.
- Men etter det... - Greit.
- Glad i deg, søss. - I deg også.
- Hyggelig å treffe deg, kompis. - Det var en glede.
- Ta vare på hverandre. - Dere også.
- Ser deg i NyAmerika. - Bare drøm videre.
Noen må jo det også.
Hvor i helvete er de?
Dæven, gutt.
Vel, det ser ut til at det gror skikkelig.
Hør her, om Warren og de andre ikke kommer snart, så bør vi bare dra til demningen uten dem.
Hvordan føler du deg?
Du ser bedre ut.
Feberen din er borte. Ta en slurk.
Jeg håper virkelig at disse Vann Vokterne er vennlige.
Du må jo kødde med meg.
Doc?!
OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968